Kaikkitietäv à ajaton |umala Aikai ndeksikaa lien ongel ma ARI MAUNU JOHDANTO Uusseelantilaiselta Ioogikolta Arthur Prioriltar peräisin olevan argumentin mukaan kaikkitietävä fumala ei voi olla ajaton, koska ajan ulkopuolella oleva olento ei voi tietää aikaindeksikaalein2 ilmaistuja totuuksia eli tosia propositioita. Tällainen on esimerkiksi totuus, jonka henkilö NN ilmaisee tietyllä hetkellä t lauseella (1) Istun nyt vaikka |umala tietääkin vastaavan indeksikaalittomalla lauseella ilmaistun totuuden (2) NN istuu hetkellä t (missä "t" on esimerkiks i" 29.2.2016 kello 9.00"). Artikkelissani hahmottelen ensin kaikkitietäryyden ja ajattomuuden käsitteet ja esitän kyseisen aikaindeksikaaliargumentin. Tämän jälkeen käsittelen joitakin vastauksia tähän argumenttiin, Keskityn etenkin vastaukseen, jossa kiistetään, että (esimerkilai) se, mitäNN sanoo hetkellätlauseella (1) ilmaisisi relevantisti eri tietoa kuin mitä lause (2) ilmaisee. KAI KKITI ETAVYYS JA AJATTOM U U S Kaikkitietävyys tarkoittaa yksinkertaisesti kaiken tietämistä tai ainakin kaiken tiedettävissä olevan tietämistä. Toisin sanoen kaikkitietävä olento tietää kaikki totuudet eli todet propositiot.3 Toisinaan esitetään,a että kaikkitietävyyden määritelmään on eksplisiittisesti lisättävä epätosien uskomusten kielto. On kuitenkin vaikea nähdä, miten kaikkitietävällä olennolla vois'i olla epätosia uskomuksia.5 Termillä ikuisuus voidaan tarkoittaa joko kaikkiaikaisuutta (eli omnitemporaalisuutta) tai ajattomuutta (eli atemporaalisuutta). Kaikkiaikainen olento on läsnä ajassa, jokaisena ajanhetkenä. Ajaton entiteetti on puolestaan kokonaan ajan ul1 Prior 1962. Muita merkittäviä varhâisia esityksiä tästä argumentista ovat Kretzmann 1966; Wolterstorff 1975 ja Grim 1985. 2 Indeksikaali on ilmaus, jonka tarkoite eliviittauskohde määräytfy käyttökontekstin mukaan, esimerkiksi "nyt", 'èileni 'min¿ll "tâällifì Indeksikaali viittaa siis eri asioihin eri käyttötilanteissa. 3 Ks. esim. Geach1977,43. 4 Esimerkiksi Helm 1988, 77:,Gtim2007,205-6. 5 Ks. Wierenga1989,38-39. Kiitän Ville Kokkoa tätä asiaa koskevasta hyödyllisestä keskustelusta. ARTIKKELEITA ARTIKLAR 121 kopuolella. Abstrâktit objektit, esimerkiksi luvut ja propositiot, ovat (tavanomaisen realistisen käsityksen mukaan) määritelmällisesti atemporaalisia. Ajaton Jumala ei kuitenkaan ole abstrakti objekti vaan persoona, jolla on elämä.6 Filosofisessa teologiassa vaikutusvaltaiset Augustinus, Boethius, Anselm Canterburylainen ja Tuomas Akvinolainen pitävät |umalaa ajattomana. Vanhastaan on olemassa myös kanta, jota edustaa esimerkiksi William Ockham, jonka mukaan fumala on ajallinen. Tämä jälkimmäinen käsitys Jumalan suhteesta aikaan lienee nykyään suositumpi (ainakin uskonnonfilosofien keskuudessa). Tärkeimpänä fumalan ajattomuutta puoltavana näkökohtana pidetään sitä, että |umalan olettaminen ajalliseksi johtaa |umalan ennaltatiedon ja ihmisen vapauden väliseen ristiriitaan: libertaristisen (metafyysisen) vapauskäsityksen mukaan tehty valinta (tai teko) on vapaa vain, jos toisin valitseminen on sopusoinnussa valintaa edeltävän maailmanhistorian kanssa. Mutta toisin valitseminen ei ole sopusoinnussa sen kanssa, että edeltävä maailmanhistoria sisältää ajallisen Jumalan ennalta tiedon tehdystä valinnasta, sillä menneisy¡'ttä ei voi muuttaa eikä essentiaalisesti kaikkitietävä lumala .. 1 ^.-voi erehtyä.' Tämä argumentti ei tehoa ajattomaan ]umalaan, sillä tällainen |umala ei ennalta tiedä menneisyydestä käsin tai itse asiassa ei tiedà ennalta laisinkaan vaan tietää kaiken ajattomuudesta käsin (myös sen, mikä on inhimillisessä katsannossa tulevaisuudessa).8 Toisinaan esitetään, että koko ajattomuuden käsitteellä, tai tietoa ja uskomuksia omaavan olennon ajattomalla näkökulmalla, ei voi olla mitään sisältöä meille ihmisille, koska meillä ei ole eikä voi olla ajatonta näkökulmaa emmekä siten voi todella käsittää, mitä on olla ajaton. Augustinuksen mukaan voimme kuitenkin jotenkin hahmottaa ajattoman näkökulman aikaan ja ajallisiin tapahtumiin tarkastelemalla sitä, mitä on tapahtunut ikään kuin jälkikäteen. Tämän mukaisesti sitä, että Jumala näkee ajattomuudesta käsin koko maailmanhistorian 'þdellä kertaa' tai "samanaikaisesti", voidaan mallintaa ajattelemalla, että koko historiaa tarkastellaan jälkikäteen, vasta sen jälkeen kun tapahtumat ovat jo tapahtuneet.e . Toinen tunnettu klassinen tapa hahmottaa lumalan atemporaalista näkökulmaa maailmanhistoriaan on peräisin Boethiukselta, joka kirjoittaa: "Kaitselmus asuu perin etäällä alisesta maailmasta ja näkee ikään kuin maailman huipulta kaiken edessään."r0 Tiromas Akvinolaisen selventävä esitys tästä hahmotustavasta on seuraava: "Tiellä kävelijät eivät näe niitä, jotka tulevat heidän jälkeensä; sen sijaan hän, joka näkee koko tien korkeuksista, näkee yhdellä kertaa kaikki tieltä kulkijati"' Toisin sanoen luotujen voidaan ajatella kävelevän tiellä, mutta he näkevät vain sen kohdan, jolla kulloinkin ovat (eivätkä varsinkaan näe tulevaisuutta). fumala puolestaan näkee "korkealta" koko tien (siis koko maailmanhistorian) yhdellä'tilmäykselliil Nykykeskustelussa Anthony Kenny ja Richard Swinburne ovat esittäneet ajattomuusnäkemyksen kohtalokkaaksi ongelmaksi (alla esiteltävän indeksikaalikysymyksen ohella) sen, että se näyttää johtavan ristiriitaan samanaikaisuuden suhteen. Samanaikaisuuden käsitteeseen sisältyy se, että jos sekä A että B ovat samanaikaisia C:n kanssa, niin A ja B ovat samanaikaisia. Siten jos sanotaan, että ajalliset tapahtumat ovat samanaikaisia ajattoman ikuisuuden kanssa varsinkin Boethiuksen on tulkittu edustavan tätä kantaar2 niin samanaikaisuuden käsitteestä seuraa, että mitkä h1vänsä kaksi ajallista tapahtumaa (tai itse asiassa kaikki ajalliset tapahtumat) ovat samanaikaisia, mikä on absurdia.r3 Eleonore Stump ja Norman Kretzmann ovat vastanneet tähän argumenttiin kehittämällä tavanomaisesta samanaikaisuudesta poikkeavan käsitteen ET-samanaikaisuus. Heidän mukaansa ajattomassa koordinaatistossa (reference frame) sijaitseva entiteetti voi olla ET-samanaikainen kahden (tai useamman) ajallisessa koordinaatistossa sijaitsevan entiteetin kanssa ilman, että jälkimmäiset ovat keskenään samanaikaisia.ra En kuitenkaan näe syytä käsitellä tätä erottelua, sillä nähdäkseni suoraviivainen ratkaisu esitettyyn ongelmaan on, että fumalan ajattomuus ei ole samanaikaista minkään ajallisten tapahtumien kanssa, sillä se ei ole'äikaisuuttd'lainkaan. Toisin sanoen Kenny ja Swinburne näyttävät ymmärtävän ajattomuuden väärin, ikään kuin se olisi jonkinlaista erityisajallisuutta. 1s 122 AI KAI N DEKSI KAALIARGU MENTTI AJ ATO NTA KA I KKITI ETAVYYTTA VASTAA N Aikaindeksikaaliargumentti kaikkitietävän fumalan ajattomuutta vastaan on yksinkertaisesti se, että on (tai ainakin näyttää olevan) redusoitumattomia aikaindeksikaalisia totuuksia, jotka vain ajallisesti läsnä olevat voivat tietää ja jotka siten ovat ajattoman Jumalan tietokyvyn ulottumattomissa esimerkiksi propositio, jonka NN ilmaisee hetkellä t lauseella "Istun nyt". Aikaindeksikaaliargumentti voidaan esittää havainnollisesti seuraavalla Patrick Grimiltä16 peräisin olevalla esimerkillä: Oletetaan, että tiedän tietyn kokouksen, johon minun tulee osallistua, alkavan tasan klo 12. Istun kuitenkin rauhallisesti tfihuoneessani tuolla hetkellä kunnes huomaan yhtäktdä, että kello on nyt tasan 12, eli tajuan kokouksen alkavan nyt, iolloin pomppaan tuoliltani ja kiiruhdan tuohon kokoukseen. Käänteisissä tapauksissa voisin tietää kokouksen alkavan nyt tietämättä mitä kello on nyt (ja jopa ilman että minulle olisi kerrottu kokouksen alkamisen kellonaikaa). Siten näyttää siltä, että lauseella (3) Kokous alkaa nyt kello 12 ilmaistu'äjallinen totuus" on eri kuin lauseella (4) Kokous alkaa kello 12 ilmaistu 'äjaton totuus". Lisäksi näyttää siltä, että olematta läsnä ajassa on mahdotonta tietää esimerkiksi totuutta, joka ilmaistaan lauseella (3) kello 12' |os nimittäin kello 12 tiedän ainoastaan lauseella (4) ilmaistun totuuden, voin saada tietooni lauseella (3) ilmaistun totuuden vain, jos saan tietää, että kello on nyt 12.17 Taritsen siis lisätietoa, ja tämä lisätieto on itsessään indeksil<aalista (" nyt 12"). Käsillä olevasta esimerhstä nähdään myös, että käytökseni on erilaista sen mukaan tiedänkö (3):n (kello 12) vai (4):n, minkä on katsottu osoittavan, että nämä lauseet ilmaisevat eri asiat. Se, että yhtäkkiä tajuan (saan tietää) kellon olevan nyt 12 ja siis kokouksen alkavan nyt, selittàä tuolilta ponnahtamiseni tässä ei ollut millääntavalla tekijänä tietoni, että kokous alkaa kello 12. Argumentin johtopäätös on, että jos |umalan oletetaan olevan ajaton (siis ajan ulkopuolella)' hän ei voi tietää esitetyn kaltaisia aikaindeksikaalisia totuuksia eikä näin ollen ole kaikkitietävä.l8 AI KAI N DEKSI KAALIARGU MENTTI JA TI ETOARGUMENTTI FYSI KALISMIA VASTAAN On hyödyllistä verrata aikaindeksikaaliargumenttia ja Thomas Nagelilta ja Frank facksoniltare peräisin olevaa fysikalismia vastustavaa tietoargumenttia toisiinsa.20 Fysikalismilla tarkoitetaan näkemystä, että kaikki maailmassa on viime kädessä fysikaalista (materiaalista), siis fysikaalisten luonnonlakien alaista. Fysikalismi voidaan nähdä yhtenä vastauksena klassiseen mentaalisen ("sielullisen') ja frsikaalisen ("ruumiillisen') suhdetta koskevaan psykofyysiseen ongelmaan:" fysikalismin mukaan 6 Ks. esim. Plantinga 1980. 7 Tästä argumentista tarkemmin, ks' esim. Maunu 2014, osio 3.3. 8 Tosin jotkut vaikutusvaltaiset filosofit, esimerkiksi M. M. Adams (1987, 113s), L.Zagzebslo (1991' 60-3) ja \ÄI Hasker (2002, 198), ovat sitä mieltä, että ajattomaan Jumalaan pätee analoginen argumentti. 9 Ganssle 2007, sektio 3c; Augustinus 2010, 81' 10 Boethius 2001, 144. 1 1 Akvinolainen 7912-1'936, l.l4'I3, ad 3. 12 Ks. Boethius 2007, 142. 13 Ks. Kenny 1979,38-39;Swinburne 1993,228. 14 Stump & Kretzmann 1981. 15 Helm 2014,osio7.7 16 Grim1985,osioII. 17 Lisäongelmana näkemykselie, että lauseet (3) ja (a) ilmâisevat saman tiedon, on þsymys kello 12 ilmaistun lauseen "N¡ on kello 12" indeksikaalittomasta iimaisemisesta. "Kello 12 on kello 12" ei käy, koska sen tietosisältö on tyhjä, toisin kuin lauseen "Nlt on kello 12'i 18 Grim 1985, 155. Aikaindeksikaaliargumenttia muistuttâva argumentti de s¿ -tiedosta näyttää purevan myös ajalliseen ]umalaan. Tämän argumentin mukaan kukin henkilö voi tietää vain itse propositiot, jotka hän ilmaisee minä-sanan sisältävillä väitelauseiila, ja nämä propositiot eivät ole samoja kuin vastaavat ilman minä-sanaa ilmaistut propositiot; esimerkiksi "Minä isturf' ja "NN istuu"' (Grim 1985, osio I.) 19 Nagel 1974; iackson 1982ja1986. 20 Yujìn Nagasawa (2008) on verrannut argtmenttia de se,, {iedosta tietoargumenttiin, mutta ei kuitenkaan samalla tavalla kuin itse vertailen aikaindeksikaaliargumenttia ja tietoargumenttia tässä artikkelissa. 21 Ks. esim. Kim 2005. Knuuttila 2003 on kompakti esitys aiheen historiasta. ARTIKKELEITA ARTIKLAR 123 ei ole mitään materiaalisesta maailmasta erillistä mentaalista m aaiImaa.2z Tietoargumentilla pyritään osoittamaan, että on fysikaalisista totuuksista riippumattomia (johtamattomissa olevia) kokemuksellisia eli fenomenaalisia totuuksia. facksonin version mukainen tietoargumentti haastaa fysikalismin seuraavanlaisella ajatuskokeella. Kuvitellaan, että on olemassa henkilö Mari, joka tietää esimerkiksi kirjoista opiskelemansa pohjalta kaikki fysikaaliset totuudet tai tarkemmin sanottuna totuudet, joista kaikki fysikaaliset totuudet voidaan johtaa, mutta ei ole koskaan nähny't värejä, eli hänellä ei ole koskaan ollut väriaistimuksia. Kun Mari sitten ensimmäistä kertaa näkee esimerkiksi sinisen värin, hän näyttää oppivan jotakin uutta, nimittäin sen, miltä tuntuu nähdä sininen. Tämä on argumentin esittäjien mukaan vakava ongelma fysikalismille, koska fysikalismi näyttää sitoutuvan siihen, että kaikki fysikaaliset totuudet tietämällä tietää kaiken maailmasta.23 Kaikkitietävän |umalan ajatellaan siis tietävän kaikki totuudet, esimerkiksi totuuden, jonka ilmaisee indeksikaaliton lause (5) Kukko kiekuu hetkellä t (missä t on jokin ajanhetki). Pietari tietää hetkellä t totuuden, jonka hän voi ilmaista hetkellä t lauseella (6) Kukko kiekuu nyt. Ajaton fumala ei ole koskaan "altistunut" ajallisuudelle. Kuvitellaan nyt kuitenkin, että )umala "laskeutuisi" ajattomuudestaan ajalliseen maailmaan2a juuri ennen hetkeä t, kuulisi Pietarin lausuvan lauseen (6) hetkellä t ja siten tietäisi saman, minkä Pietari tietää hetkellä t. Oppisiko fumala tällä tavalla jotakin uutta; jotakin sen lisäksi, minkä hänen ajattomasti tietämänsä (5) ilmaisee? PROPOS ITIOT, FAKTAT JA TOTU U DET Aikaindeksikaaliargumenttin mukaan tietävän subjektin on oltava ajallinen olento, jotta se voisi tietää aikaindeksikaalein ilmaistuja propositioita, esimerkiksi sen, joka voidaan ilmaista hetkellä t lauseella (6). Tällaisten propositioiden tietämiseksi on oltava ajallisesti läsnä. Ajaton olento voi tietäävain aikaindeksikaalittomasti ilmaistut propositiot, esimerkiksi sen, jonka (5) ilmaisee. Ajalliset propositiot eroavat vastaavista ajallisista, sillä niihin voidaan kompetentisti omaksua vastakkaiset kannat: esimerkiksi voidaan uskoa (6) hetkellä t uskomatta väitettä (5). Aikaindeksikaaliargumentti riippuu kuitenkin täysin valitusta propositioiden (tiedon kohteiden) luokittelutavasta, siis siitä että luokittelukriteerinä on propositionaaliset asenteet, varsinkin uskomiset. Tämän mukaisesti propositio p on sama kuin propositio q, jos ja vain jos kaikki (tämän proposition suhteen kompetentit) uskojat uskovat p:n silloin ja vain silloin kun he uskovat q:n. Esimerkiksi jos on niin, että kompetentit sekä sanan vihta että sanan vasta käyttäjät tietävät nämä sanat synonyymeiksi, niin "Tein vihdan' ja "Tein vastan" ilmaisevat saman proposition. Tämä luokittelutapa on toki luonnollinen ja traditionaalinen, mutta on muitakin tapoja, esimerkiksi niin sanottuihin carnapilaisiin intensioihin perustuva tapa, jossa hyödynnetään mahdollisten maailmojen käsitettä. Proposition carnapilainen intensio on proposition totuusarvojen jakauma mahdollisten maailmojen yli tai täsmällisemmin sanottuna funktio mahdollisista maailmoista totuusarvoihin. Tämän mukaisesti propositio p on sama kuin propositio q tarkalleen silloin, kun p:lla on sama totuusarvo kuin q:lla kaikissa (relevanteissa) mahdollisissa maailmoissa.2t Hieman arkipäiväisemmin ilmaisten tämä tarkoittaa, että p ja q jakavat totuusarvon kaikissa mahdollisissa olosuhteissa. Koska kaikissa olosuhteissa lauseella (5) ja hetkellä t lausutulla lauseella (6) on sama totuusarvo, carnapilaisen kriteerin mukaan (6)-hetkellä-t ja (5) ilmaisevat saman proposition, joten ajaton olento voi tietää tämän yhden ja saman proposition tietämällä lauseen (6) ilmaiseman proposition. Vetoamatta suoranaisesti kiistanalaiseen kysymykseen propositioiden luokittelutavasta aikaindeksikaaliargumenttia on vastustettu kutakuinkin samalla tavalla kuin tietoargumenttia. Samalla on puolustettu ajattomuuden ja kaikkitietävyyden yhteensopivuutta (ainakin mitä aikaindeksikaaliargumenttiin tulee). Yksi tärkeimmistä tietoargumentin kritiikeistä on vastaväite, että Mari ei opi mitään uutta, vaan on vain huoneesta poistumisensa jäl124 ARTIKKELEITA ARTIKLAR 125 keen uudella, fenomenaalisella tavalla tekemisissä jo kirjoista oppimansa kanssa.'6 Analogisesti tämän kanssa voidaan esittää, että aikaindeksikaaliargumenttitapauksissa tiedettävänä on vain yksi fakta, mutta tämä fakta esitetään kahdella tavalla, esimerkiksi lauseella (6) Iausuttuna hetkellä t ja lauseella (5). Jotkut tähän vastaukseen turvautuvat myöntävät, että ilmaistuja propositioita on kaksi. Toiset puolestaan kiistävät tämän vedoten esimerkiksi carnapilaisiin intensioihin tai siihen, että yksi ja sama propositio esiintly eri 'äsuissa" (guise).2? ]oka tapauksessa tämän vain yksi fakta -näkemyksen kannattajat voivat sanoa, että Jumala on ainakin faktojen suhteen kaikkitietävä.28 fos aikaindeksikaaliargumentin mukaisesti aikaindeksikaalit ovat ristiriidassa kaikkitietävyyden kanssa, vaikka fumala oletettaisiin ajalliseksi, on syytä otaksua, että ristiriita ei johdu ajattomuusoletuksesta. Paul Helm onkin argumentoinut, ettei ajallinenkaan |umala voisi tietää kaikkia indeksikaalisia propositioita, sillä hänen tulisi tietää kaikki joka hetki, esimerkiksi siis tietää hetkellä t se, mitä Pietari tietää jollakin muulla hetkellä s sanoessaan "Nyt on hetki s'i |umalakaan ei voi tietää tätä hetkellä t, jos aikaindeksikaaliargumentti on pätevä argumentti, koska sen mukaan tämä voidaan tietää vain hetkellä s.2e Näin ollen indeksikaaleihin liitfiä (väitetty) ongelma ei ehkä liitykään ajattomuusoletukseen. Onko siis kaikkitietävän Jumalan käsite ajatellaan fumala sitten ajallisena tai ajattomana ristiriitainen, toteutumattomissa oleva, tai ainakin hyvin epäilyttävä? Ehkäpä ei, sillä edellä esitetlyä tarkastelua voidaan laajentaa seuraavasti: Täysin riippumatta |umalan ja kaikkitietäryyden käsitteistä, onko järkevää ottaa kanta, että on olemassa menneisy¡ttä koskevia totuuksia, joita ei voida tietää vain siitä syystä, että ei voida tietää, minkä totuuden joku ilmaisi menneisyydessä vaikkapa lauseella "Naulaan tämän oveen nyt '? Näyttää ilmeiseltä, että asia ei ole näin: vaikka olemme tietämättömiä joistakin menneisyyden totuuksista, syy tähän ei voine johtua indeksikaaleista. Emme tiedä kaikkea menneisyydestä, mutta väite, että tähän ovat syynä muun muassa indeksikaalit (yllä esitetyllä tavalla), näyttää yksinkertaisesti mielettömältä.30 Aikaindeksikaaliargumentin päteryys argumenttina 22 Ks. esim. Stoljar 2016. Fysikalismi on monistinen näkemys, koska sen mukaan mentaalisen ja fysikaalisen väiillä ei ole perustavaa eroa. Monismin vastakohtana ovat dualistiset teoriat (sulkeissa klassiset modernin aian edus(ajat): interaktionismi (René Descartes), okkasiona_ lismi (Nicolas Malebranche), parallellismi (G. W Leibniz) ja epifenomenalismi (Thomas H. Huxiey). Ks. esim. Lycan 1996 ja Robinson 2012. 23 ,\lter 2006 on erinomainen lyhyt katsaus tietoargumenttiin (etenkin siinä tehtyihin oletuksiin) ja siihen kohdistettuun kritiikkiin. 24 Mutta eikö tällainen "iaskeutuminen" ole mahdotonta, jopa ]umalalle? Vastaan, että ajatuskoe voi toimia vaikka se ei esittäisi mahdollista tapausta. Mahdottomallakin ajatuskokeella voidaan osoittaa jotakin tai tehdä jotakin ymmärrettäväksi on vain sivuutettava ajatuskokeen ne piirteet, jotka johtavat ristiriitaan. Tämä on varsin tavallista filosofian historiassa, esimerkiksi fohannes Duns Scotus kä)ttää sitä usein. Samoin Leibniz: "Siten jos pel impo ssibile kail<ki mielet tuhoutuisivat mutta luonnonlait pysyisivät voimassa, kaikki jäisi ennalleen ikään kuin mieliä ei olisi, ja kirjoja kirjoitettaisiin, jâ mitään ymmärtämâttömät ihmiskoneet lukisivat niit¿i' (Leibniz t999, 1367). Kristilliseen oppiin kuuluvan inkarnaation on katsottu olevan ristiriidassa sen käsityksen kanssa, että lumala on ajaton. Ks. esim. Mullins 2013, fuku7.KütänTeologisen Aikakauskirjan anonyymià arvioijaa tästä huomiosta. 25 Yrt. Helm 1988,78. 26 Ks. esim. Loar 7997. 27 Nathan Salmonin mukaan esimerkiksi "Fosforos näk¡.y aamulla" ilmaisee numeerisesti saman proposition kuin "Hesperos näþy aamulla" (sekä'Fosforos' että'Hesperos' ovat planeetta Venuksen nimiä) on vain 'èrilaisia propositioiden asuja" eli 'èrilaisia tapoja, joilla ljokul voi tuntea proposition" (Salmon 1986, 119). Ks. myös (suoremmin käsillä olevaan ongelmaan liittyvästi) Kvanvig 7986,66-7t,7s6-s9. 28 Ganssle 2007, osio.6b. 29 }j.elm 1988, 81. Yksi mahdollinen reaktio tähän Helmin esittämään ongelmaan on omaksua kanta, ensi näkemältä ei täysin epäuskottavasti, että kaikkitietäv¡ys tarkoittaa tietoa kaikesta, mikä on ainakin periaatteessa tiedettävissä. Siksi, vaikka olisi palautumattomasti temporaalisia indeksikaalisia propositioita, jotka voidaan tietää vain asianomaisella ajanhetkellä, ajallisen ]umalan kaikkitietävyyttä ei uhkaisi se, että hän tietää ne vain kyseisinä ajanhetkinä. 30 Sisältäköön propositiojoukko M täydellisen tiedon menneisyydestä. Olettaen, että M sisältää lauseen (5) ilmaiseman proposition, sisältääkö M tämän lisäksi eri proposition, joka voidaan ilmaista lauseella (6) hetkellä t? Jos sisältää, ja jälkimmäinen voidaan tietää vain hetkellä t (kuten aikaindeksikaaliargumentin kannattâjat väittävät), niin täydellinen tieto historiasta on mahdotonta jo pelkästään siitä syystä, että jotkin (tai itse asiassa lukemattoman monet) totuudet ovat tiedettävissä vain tiettyinä ajanhetkinä, mikä on absurdia. on siten hlvin þseenalainen' Lienee siis järkevintä pttàytyänäkemyksessä, että Jumala ei oppisi mitään uutta kuullessaan lauseen "Kukko kiekuu n1't" hetkellä t. Hänelt à ei jàä missään relevantissa mielessä mitään tietämättä ajattomuudessaan' Ainakin mitä tulee kaikkitietäv)14een liittlviin þsymyksiin, on tervej ärkistä prtâyty à sellaisessa propositioiden (tai ainakin faktojen) luokittelussa, jonka mukaan indeksikaalein ilmaistu tieto voidaan ilmaista indeksikaaleittakin. LOPUKSI Vaikka aikaindeksikaaliargumentti saattaa herättää joitakin fumalan oletettua kaikkitietävn ttä koskevia epäilyksiä, se ei ole vakuuttava, koska se nojautuu tiettyyn propositioiden luokittelutapaan, eikä tämä luokittelutapa ole millään muotoa pakollinen. Kun lisäksi pohditaan, mitä historiallisia totuuksia voimme tietää ja mitä meidän tulisi pitää relevanttina historian tapahtumista tietämiselle, nä1'ttää selvältä, että aikaindeksikaalien kä¡tö ei voi "tuottaa uusia totuuksia' (ajattomasti ilmaistujen lisäksi).31 KIRJALLISU US ADAMS,MARILYNM. 1987 William of Ockhdm. Notre Dame, IN: University of Notre Dame Press. AKVINOLAINEN, TUOMAS 1912-1936 Summa Theologíca. Transl. Fathers of the English Dominican Province. New Advent, www. newad vent.org/summa (Katsottu 16.12.2015). ALTER,TORIN 2016 "The Knowledge Argument against Physicalism". lnter net Ency clop edia of Philo soplry. w ww. i e p. u t m. edu/know-arg (Katsottu 5.2.20 l6). AUGUSTINUS 2010 On the Free Choice of the Wll, On Grace and Free Choice, and Other Wrítings. Ed. Peter King. Cambridge: Cambridge University Press. BOETHIUS, A. M. S. 2001 Filosofian lohdutus. Suom. fuhani Sarsila. Tampere: Vastapaino. GANSSLE, GREGORY E. 2007 "God and Time'i Internet Encyclopedia of phitosophy. www.iep.utm.edu/god-time (Katsottu I 6. I 0.20 I 5). GEACH, PETER 1977 Providence andEvll. Cambridge: Cambridge University Press. GRIM, PÄTRICK 1985 'Against Omniscience: The Case from Essential Indexicals'ì Noris 19, 151-180. 200T "ImpossibilityArguments': CambridgeCompanion to Atheism. Ed. M. Martin. Cambridge: Cambridge University Press, 199 -2L4. HASKER,WILLIAM 2002 "The Absence of a Timeless God". God and Time: Essays on the Divine Nature. Ed. G. E. Ganssle & D. M. Woodruff. New York: Oxford University Press, 182-206. HELM, PAUL 1988 Eternal God: A Study of God without Time. Oxford: Clarendon Press. 2014 "Eternity'l Stanford Encyclopedia of Philosophy (Spring 2014 Edition). Ed. Edward N. Zalta. plato. stanford.edu/archives/sp120 14lentries/eternity. JACKSON, FRANK lgsz "EpiphenomenalQralií'. PhilosophicalQuarterly 32, r27 -t36. 1986 "What Mary Diddr.Know". lournal of Philosophy 83, 29t*295. KENNY,ANTHONY 1979 The God of the Philosoph¿rs. Oxford: Clarendon Press. KIM,JAEGWON 2005 "Mind-Body Problem'. The Oxford Companion to Philosophy (New Edition). Ed. Ted. Honderich. New York: Oxford University Press, 613-614. KNUUTTILA, SIMO 2003 "Mielen fìlosofian probleemi: Sielullisen ja ruumiillisen vuorovaikutu s". Tieteessä tap ahtuu 6, 28-37. KRETZMANN, NORMAN 1966 "Omniscience and Immutability".Iournal of Philosoplry 63,409-42t. KVANVIG, JONATHAN L. 1986 The Poxibílity of an All-Knowing God. Lontoo: Macmillan. 3l Kiitän Teologisen Aikakauskirjan anonrymiä arvioijaa monista hyödyllisistä neuvoista. LEIBNIZ,G.W 1999 Sämtliche Schriften und Briefe,6:4. Ed. Leibniz-Forschungstelle der Universität Münster. Berlin: Akademie Verlag. LOAR, BRIAN 1997 "Phenomenal States (Revised Version)'l TheNature of Consciousness. Ed. Ned Block, Owen Flanagan & Güven Güzeldere. Cambridge, MA: MIT Press, 597 -616. LYCAN,WILLIAM 1996 "Philosophy of Mind'i The Blackwell Companion to Philosophy. Ed. Nicholas Bunnin & E. P. Tsui-]ames. Lontoo: Blackwell, I 67 * 68. MAUNU,ARI 2014 "|umalan ennaltatietäminen ja luotujen vapaus monismin mukaan'l Aj atus 7 I, 143-17 2. MULLINS RYAN 201,3 In Search of a Timeless God. Diss. University of St. Andrews. research-repositor¡st-andrews.ac.uk/ handle I 10023 I 3736 (Katsottu 70.2.2016). NAGASAWA,YU]IN 2008 God and Phenomenal Consciousness: A Novel Approach to Knowledge Arguments. Cambridge: Cambridge University Press. NAGEL,THOMAS 1974 "What Is It Like toBeaBat?" Philosophical Review 83, 435-450. PLANTINGA,ALVIN 1980 Does GodHave aNature?Mllwatkee,WI: Marquette University Press. PRIOR,ARTHURN. 1962 "The Formalities of Omnisciencd'. Philosophy 37, rr4-r29. ROBINSON,HOWARD 2012 "DralisrrÌ'. Stanford Encyclopedia of Philosophy (Winter 2012 Edition). Ed. Edward N. Zalta. plato.stanford.edu/archives/win20 I 2/entries/dualism. SALMON,NÄTHAN 1986 Frege\ Puzzle.Cambridge, MA: MIT Press. STOLJAR, DANIEL 2016 "Physicalisml Stanford Encyclopedia of Philosophy (Spring 2016 Edition). Ed. Edward N. Zalta. plato. stanford.edu/archives/spr20 1 6/entries/physicalism. STUMR ELEONORE & KRETZMANN, NORMAN 1 98 1 "Eternity". Iournal of PhíIosophy 78, 429-458. SWINBURNE, RIC}IARD 1993 The Coherence ofTheism (Revised Edition). Oxford: Clarendon Press. WIERENGA, EDWARD R. 1989 The Nature of God: An Inquiry into Divíne Attributes. Ithaca, NY: Cornell University Press. WOLTERSTORFR NICHOLAS 197 5 "God Everlasting '. God and the Good: Essays ín Honor of Henry Stob. Ed. Clifton Orlebeke & Lewis Smedes. Grand Rapids, MI: Eerdmans, 181-203. ZAGZEBSKI, LINDA T. 19gl The Dilemma of Freedom and Foreknowledge. Oxford: Oxford University Press. 126 ARTIKKELEITA _ ARTIKLAR