Univerzitet u Beogradu, Fakultet političkih nauka, Beograd UDK 323.12(=411.16):16(049.32) 27-67:26(049.32) O NEKOREKTNOSTI ZASTUPNIKA POLITIČKE KOREKTNOSTI Mo ram pri zna ti da me je od go vor Alek san dra Pr nja ta na moj po le mič ki tekst Pri-log-kri-ti-ci-an-ti-se-mi-ti-zma baš iz ne na dio.1 Ima- ju ći u vi du ni zak ni vo kul tu re di ja lo ga u Sr bi ji, po go to vo ka da su u pi ta nju po le mi ke, bio sam spre man na sva ko ja ka iz ne na đe nja, ali te ško da sam mo gao oče ki va ti da će se Pr njat u svom „od- go vo ru" po na ša ti kao da ni je pro či tao mo ju ar gu men ta ci ju, ko ja po ka zu je da bi po nje go vim vla sti tim kri te ri ju mi ma i on sam, sa mim tim što tvr di da ve ru je da je Isus Hri stos isti ni ti Me si ja, bio an ti se mi ta. Pr njat je ne po mi nje ni jed nom je di nom reč ju, baš kao ni ana li zu pro tiv reč no sti nje go ve po zi ci je ras pe to sti iz- me đu po la po li tič ki ko rekt nog te o re ti ča ra i hri šćan skog ver ni ka. Su o čen sa uver lji vim ar gu men ti ma ko ji ga do vo de u ne pri jat nu si tu a ci ju, Pr njat je iza brao da se po na ša kao da oni ne po sto- je, na da ju ći se valj da da ih ni dru gi ne će pri me ti ti. Ali ta kav ma ne var osu đen je na ne u speh. Sva ko me ko pro či ta moj tekst oči gled no je da ta ar gu men ta ci ja ni je ne što spo red no i uz gred no, ne što što se mo že za ne ma ri ti, jer ona ne sa mo što po obi mu za u- zi ma naj ve ći deo tek sta, ne go je i u sa dr žin skom smi slu ključ na i cen tral na. Sva ko me bi mo ra lo bi ti ja sno da ako ne uspe da je ospo ri, Pr njat sa mim tim pri zna je da je po ra žen. Ka da se ovo me do da či nje ni ca da je po gre šnost Pr nja to ve to bo- žnje lo gič ke ar gu men ta ci je (1) – (7) ve o ma la ko uoč lji va, da mi njo me ne mo že na ne ti ni naj ma nje šte te, već da na pro tiv sa mog se be dis kre di tu je kao struč no i mo ral no kom pe tent nog uče sni ka u po le mi ci, či ni se da bi bi lo pri rod no da se uz dr žim od od go vo ra. 1 Sreć na okol nost je što su oba tek sta ob ja vlje na u istom bro ju ča so pi sa Kul tura br. 135, te se sva ko la ko mo že uve ri ti u to da li je mo ja ana li za Pr nja to vog od go vo ra is prav na. ZORAN KINĐIĆ 423 ZORAN KINĐIĆ Bu du ći da na mo je ar gu men te ni je od go vo rio, da ih ni je ospo rio, jer ni je znao ka ko, svi oni su prak tič no do ka za ni, a Prnja to va po- zi ci ja se ras pa la u pa ram par čad. I za i sta, u pr vi mah sam mi slio da je od go vor su vi šan, da za njim na pro sto ne ma po tre be. Pr nja- tov po raz u po le mič kom od me ra va nju ar gu me na ta je oči gle dan svi ma, pa i sa mom Pr nja tu. Uz to, va lja bi ti opre zan, jer even- tu al nim neo d me re nim od go vo rom mo gu mno go vi še na ško di ti sa mom se bi ne go već po ra že nom Pr nja tu. Ako se pri se ti mo ne- ko li ko po zna tih knji žev nih i fi lo zof skih po le mi ka u Sr bi ji, u ko- ji ma su se oni ko ji su se po ka za li kao su per i or ni u po le mič kom od me ra va nju sna ga ipak de li mič no is pr lja li sa mim tim što ni su us pe li da odo le is ku še nju da isme ju in fe ri or ne pro tiv ni ke, či ni se da bi uz dr ža va nje od od go vo ra za me ne bi lo naj bo lje re še nje. Ali eto, ja ipak od go va ram. Za što? Da li je to me ni po treb- no? Ni je. Da li je po treb no či ta o ci ma. Ve ći ni njih ni je. Pa ko- me je od go vor po tre ban? Alek san dru Pr nja tu. Za što? Da se ne bi uljulj ki vao ilu zi jom da je ubla žio po raz ti me što je na vod no do ka zao isto ono što sam i ja za nje ga – da je me re no mo jim vla sti tim kri te ri ju mi ma mo ja iz ja va an ti se mit ska. Da kle, upra vo ra di nje go ve po ten ci jal ne ko ri sti, Alek san dra Pr- nja ta do kra ja tre ba su o či ti sa či nje ni com po ra za, ka ko bi bio u sta nju da sa gle da neo dr ži vost svo je po zi ci je i even tu al no je pre- i spi ta, na pu sti je, ko zna, mo žda se i po ka je. Da li će se to de si ti, na rav no ne znam. Ali od sveg sr ca mu to že lim. Ipak, da bi i či ta o ci ima li ko ri sti od mog od go vo ra, pod se ti mo se na to šta bi bio cilj po le mi ke ko ja od go va ra svom poj mu.2 Na dam se da se, upr kos su mor nim pri me ri ma na na šoj kul tur noj sce ni, či ta o ci ipak sla žu sa mnom da je to isti na. Ve ru jem da ve ći na nas ose ća od vrat nost pre ma onim po le mi kama u ko ji ma se pro tiv ni ci, za sle plje ni mr žnjom jed ni pre ma dru gi ma, slu že svim sred stvi ma. Ima ju ći u vi du da se mo gu ći po le mič ki di ja pa zon pro te že od po la na ko me su sa go vor ni ci za in te re so va ni pre sve ga za isti nu, te se shod no to me i me đu sob no uva ža va ju, pa sve do su prot- nog po la na ko jem se po le mi ka do ži vlja va kao bes po šted na bor- ba u ko joj su sva sred stva do zvo lje na, za pi taj mo se za ko ji vid polemi ke se opre de lio Alek san dar Pr njat. Na pr vi po gled se vi di da to ni je isti na. Jer da je za in te re so van za isti nu, Pr njat bi se po tru dio da od go vo ri na mo ju ar gu men ta- ci ju, da po ku ša da je ospo ri, a ako ne bi bio u sta nju da je opo- vrg ne, iz vu kao bi po u ku iz nje. Lo gič ne kon se kven ce, ko je bi u tom slu ča ju po vu kao, bi le bi da pri zna da je nje go vo od re đe nje an ti se mi ti zma po gre šno, a sa mim tim i nje go va op tu žba ne u- te me lje na. Ni je to li ko stra šno po gre ši ti, ko li ko upor no od bi ja ti 2 O to me op šir ni je pi šem u tek stu Pri-log-kri-ti-ci-an-ti-se-mi-ti-zma, str. 329-330. 424 ZORAN KINĐIĆ da se pri zna gre ška. Sva ko od nas mo že da po gre ši, ali sa mo ako pri zna svo ju gre šku, ako uspe da pre vla da su je tu, bi će u sta- nju da na pre du je ka isti ni. Pa zar to ne bi tre ba lo da bu de pra vi cilj sva kog čo ve ka, po go to vo onog ko se ba vi fi lo zo fi jom i se be sma tra hri šćan skim ver ni kom. Ka ko Alek san dar Pr njat shva ta po le mi ku? Kao bor bu u ko joj tre ba po ra zi ti pro tiv ni ka. Do bro, u skla du sa iz vor nim zna če- njem grč ke re či po le mos, mo gu će je i ta ko shva ta ti po le mi ku, ma da je po me ni to sva ka ko ni ži ni vo po le mi ke. Ali baš kao što se u fi zič koj bor bi ne ki bor ci po na ša ju vi te ški dok dru gi pri be- ga va ju ne ča snim sred stvi ma, ta ko je to i u slu ča ju in te lek tu al ne bor be mi šlje nja. Za pi taj mo se da li je Pr nja tu bli zak stav vi te- štva, da li sma tra da po le mi čar tre ba da po štu je in te lek tu al ni fa ir play. Su de ći po nje go vom od go vo ru u ča so pi su Kul tu ra, br. 135, nje mu je to stra no. On na gi nje sta vu da je do pu šte no po vre me no ko ri sti ti i ne ča sna sred stva, ako se ti me mo že na u di ti pro tiv ni ku. Do du še, Pr njat se ne spu šta baš na naj ni ži po le mič ki ni vo. On se tru di da ne ko ri sti uvre dlji ve re či. Do du še, tu i ta mo alu zi jom po ne što in si nu i ra, na pri mer da su (ne i me no va ne) oso be ko je sam pi tao za mi šlje nje, ako uop šte po sto je, an ti se mi te. Ali ako je neo p hod no, Pr njat se ne li bi da pri beg ne so fi stič kim tri ko vi ma, pa čak i im pu ti ra nju, ka ko bi pot kre pio svo ju te zu. A to je već u naj ma nju ru ku ne ko rekt no. Da bi smo re če no pot kre pi li ar gu men ti ma, ana li zi raj mo za što se Pr njat od lu čio da od go vo ri na na čin na ko ji je to uči nio. Već smo kon sta to va li da je sa te o rij ske tač ke gle di šta ne do pu sti vo da se ni jed nom reč ju ni je osvr nuo na mo ju ar gu men ta ci ju ko ja opo vrga va nje go vo od re đe nje an ti se mi ti zma i po ka zu je pro tiv- reč nost nje go ve te o rij ske i ži vot ne po zi ci je. Sa mim tim či nom pri znao je svoj in te lek tu al ni po raz. I ne sa mo to. Po ka zao je ne sa mo da ne po štu je pro tiv ni kov trud oko pro na la že nja uver lji vih ar gu me na ta ne go i oče ki va nje či ta la ca da vi de da li je u sta nju da ospo ri pro tiv ni ko ve ar gu men te.3 3 Ako bi se Pr njat od lu čio, po sle ova kvog mog mo žda neo če ki va nog od go vo ra, na po ku šaj da se na knad no upu sti u ana li zu mo jih ar gu me na ta iz tek sta Pri-log- kri ti ci an ti se mi ti ma, str. 330-332, bo jim se da bi to bi lo pre ka sno. Jer po sta- ja la je re al na mo guć nost da ne od go vo rim, ta ko da i on ne bi imao pri li ku na još jed nu šan su. Pr nja to va kal ku la ci ja je ve ro vat no bi la da bi naj bo lje bi lo da ne od go vo rim, a on da to pred sta vi kao ne re šen re zul tat, jer smo na vod no me đu sob no je dan dru gom do ka za li da po vla sti tim kri te ri ju mi ma za stu pa mo an ti se mit ske po zi ci je. Ako pak od go vo rim, da pred met po le mi ke bu de ono što je on iza brao, a da ono što mu ne od go va ra mi mo i đe mo. Ali po le mi ka ima svo ja pra vi la igre. Pr njat ne ma pra va da ih me nja ka ko mu u kom tre nut ku od go va ra. Da je ma kar na go ve stio da je re gi stro vao mo ju ar gu men ta ci ju, ali da će eto dru gom pri li kom nju pod vr ći is pi ti va nju, da će pro na ći li ni ju raz- gra ni če nja iz me đu me ne kao na vod nog an ti se mi te i se be ko ji to ni je, mo žda bi imao pra vo na još jed nu šan su. Ova ko ne. 425 ZORAN KINĐIĆ Kad već ni je bio u sta nju da ča sno pri zna in te lek tu al ni po raz, Pr njat je mo gao da se uz dr ži od od go vo ra, tim pre što je na- go ve stio da ubu du će ne će sa mnom na sta vlja ti de ba tu o pro- ble mu an ti se mit skog dis kur sa.4 Po zna ni ci ma je uz dr ža va nje od od go vo ra mo gao da pred sta vi kao strikt no pri dr ža va nje svog prin ci pi jel nog sta va. Ali nje gov ego ipak ni je mo gao da pod ne se po raz, čak i ako ne mo ra da ga jav no pri zna. Po vre đe na su je ta ga je na ve la na, po nje- ga, naj ne po volj ni ji ko rak. Pri be gao je jef ti nom tri ku za o bi la že nja onog što mu ne od go va ra, na šta ne ume da od go vo ri, što bi naj bo- lje bi lo za bo ra vi ti, uz sa sta vlja nje pot pu no pro ma še ne ar gu men- ta ci je, ko jom na vod no tre ba da do ka že da mo je iz ja ve pri pa da ju an ti se mit skom dis kur su. Ta kvim od go vo rom se oči-gled-no, pred in te lek tu al nom jav no šću, is po lji la ne sa mo nje go va in te lek tu al- na ne moć ne go i sklo nost ka pri be ga va nju ne ča snim sred stvi ma. Po gle daj mo ka ko Pr njat ar gu men ti še, sa mo u ve re no tvr de ći da je do ka zao moj an ti se mi ti zam čak i oni ma ko ji ma on ni je bio sa mo o či gle dan.5 Evo nje go vog iz vo đe nja: „(3) Kin đić tvr di da su Je vre ji ra za pe li Hri sta. (4) Oni ko ji su ra za pe li Hri sta su Bo go u bi ce. (5) Da kle, Kin đić tvr di da su Je vre ji Bo go u bi ce"6. Sva ko me ko po gle da Pr nja to vu ar gu men ta ci ju ja sno je da je ona po gre šna i zlo na mer na. U naj ma nju ru ku ču di da ne ko ko je di- plo mi rao fi lo zo fi ju, ko je čak dok tor na u ka ne po zna je ele men- tar na lo gič ka pra vi la. Na i me, stav (4) ni ka ko ne mo že da po slu ži kao lo gič ka ka ri ka da se od (3) za klju či (5). Ono sa či me se mo gu sa gla si ti sa Pr nja tom je tvrd nja da je uvre- dlji vo go vo ri ti o Je vre ji ma kao bo go u bi ca ma (stav 2). Po me ni, da bi se ne ko op tu žio za an ti se mi ti zam, neo p hod no je da se u nje go vim re či ma is po lja va mr žnja i ne pri ja telj stvo, što je sva- ka ko slu čaj sa oso ba ma ko je ime nu ju Je vre je tim po grd nim na- zi vom. Ali iako sam sa gla san sa Pr nja to vim sta vom (2), ni ka ko ne mo gu da se slo žim sa nje go vim sta vom (4), ko ji gla si: „Oni ko ji su ra za pe li Hri sta su Bo go u bi ce". Šta vi še, za pre pa šćen sam 4 Vi di: Pr njat A., An ti se mit ski dis kurs kao je zič ko-eks pre siv ni pa ter na li zam, Kul tu ra br. 134, str. 339. 5 Vi di: Pr njat A., Iz me đu sa mo o či gled no sti i ar gu men ta ci je: po no vo o an ti se- mit skom dis kur su, Kul tu ra br. 135, str. 335. 6 Ibid., str. 334. Po što je Pr njat sklon ne sa mo za o bi la že nju onog što mu ne od go va ra ne go i hva ta nju za po sled nju slam ku mo guć no sti bi lo ka kvog pro- tiv ar gu men ta, na po me ni mo da mi je po zna to da Je vre ji ni su bi li ti ko ji su u fi zič kom smi slu iz vr ši li čin ra za pi nja nja Hri sta. Taj čin su iz vr ši li rim ski voj ni ci po na red bi Pon ti ja Pi la ta, a ovaj je na to pri stao, upr kos to me što je bio uve ren u Isu so vu ne vi nost, zbog ve li kog pri ti ska Je vre ja, stra hu ju ći da bi even tu al ni ne mi ri ili žal ba Ri mu mo gli ugro zi ti nje gov po lo žaj pro ku ra to ra. 426 ZORAN KINĐIĆ či nje ni com da za stup nik po li tič ke ko rekt no sti mo že ne što ta ko uvre dlji vo da iz ja vi. Po što su po op šte pri hva će nom mi šlje nju Je- vre ji od go vor ni za Hri sto vu smrt, iz Pr nja to ve tvrd nje sle di da su Je vre ji bo go- u bi ce. Stra šno! Pi tam se da li će Pr njat pred su dom jav no sti, a po go to vo pred svo jim po li tič ki ko rekt nim isto mi šlje- ni ci ma, bi ti u sta nju da se oprav da za ta ko ru žnu i ne pro mi šlje nu iz ja vu. Ali iako Pr njat ima pra vo da mi sli i iz ja vlju je šta god že li, ono na šta ne ma pra vo je da dru go me im pu ti ra svo je sta no vi šte. A upra- vo to on či ni, su ge ri šu ći da za pra vo iz no si mo je mi šlje nje, što je ne sa mo kraj nje ne ko rekt no ne go i ve o ma ru žno. Da li Pr njat mo že da se oprav da pred su dom jav no sti zbog svo je an ti se mit ske tvrd nje? Mo žda bi mo gao ka da bi do ka zao da ni je nje go va. Ali či ja je? Mo ja ni je. Ni kad ta ko ne što ni sam re kao. Ako bi pri be gao ma ne vru da ta kva tvrd nja ima sta tus po se bi to sti on to lo ške isti ne, te ško da bi se to do pa lo nje go vim ide o lo škim isto mi šlje ni ci ma. Ako pak ka že da on sa mo lo gič ki za klju ču je da je onaj ko je ubio Bo ga bo go -u bi ca, opet ne va lja. Jer on je taj ko ji ta ko za klju ču je, a ne ne ko dru gi. Ko li ko Pr njat ne po zna je ele men tar na pra vi la lo gi ke po ka zu je i či nje ni ca da iz o sta vlja ka ri ke ko je bi mo gle da po ve žu sta vo ve (3) i (5). On bi mo rao da zna da lo gič ka pra vi la pod ra zu me- va ju op štost, da se ne mo gu pro iz volj no pri me nji va ti sa mo na od re đe nog po je din ca ko me bi da na u di. Da bi na čel no do ka zao bi lo či ji an ti se mit ski dis kurs mo rao bi da kon stru i še od go va ra- ju ći ar gu men ta ci o ni niz. Na pri mer: onaj ko iz no si tvrd nju da su Je vre ji ra za pe li Hri sta, sa mim tim tvr di da su Je vre ji bo go u- bi ce, što je is po lja va nje an ti se mit skog dis kur sa. Kin đić tvr di da su Je vre ji ra za pe li Hri sta. Da kle, Kin đić se slu ži an ti se mit skim dis kur som. Me đu tim, Pr nja tov pro blem je što ne tvr dim sa mo ja da su Je- vre ji pre da li Isu sa Hri sta da se ra zap ne, ne go u to ve ru ju i svi hri šća ni. Šta vi še, to tvr de i mno gi se ku lar ni isto ri ča ri re li gi je, pa čak i mno gi Je vre ji. Da li su svi oni zbog to ga an ti se mi te? Ni su, jer bi ap surd no bi lo op tu ži ti Je vre je za an ti se mi ti zam.7 7 Ali, ko zna, ni šta ni je ne mo gu će ako bi to do pri ne lo ostva ri va nju Pr nja to ve ira ci o nal ne že lje da po što-po to do ka že moj an ti se mi ti zam. Iako je lo gič ka ana li za po ka za la da bi nje go vo pre ši ro ko od re đe nje poj ma an ti se mi ti zma, ko- je omo gu ća va da se i ja svr stam u an ti se mi te, pod ra zu me va lo da su an ti se mi te i me si jan ski Je vre ji i svi hri šća ni, pa i on sam (vi di: Kin đić Z., Pri-log-kri-ti-ci an ti se mi ti zma, str. 330-331), Pr njat i da lje tvr do gla vo is tra ja va na ta kvom od re đe nju. Ne ma ni ka kvih zna ko va da nje go vo shva ta nje kri ti ke pod ra zu me- va i mo me nat sa mo kri ti ke, da mu je bli ska auto re flek si ja. Po sve mu su de ći, iz gle da da mu je va žni je da me ne ži go še kao an ti se mi tu ne go da sa mog se be oprav da. 427 ZORAN KINĐIĆ Ako bi smo ana li zi ra li ključ nu Pr nja to vu ka ri ku (4), uoči li bi- smo da je i ona sa ma po se bi ne is prav na. Iz či nje ni ce ras pi nja nja Hri sta ne sle di da su oni ko ji su to uči ni li bo go u bi ce. Ras pi nja- nje Isu sa Hri sta je isto rij ska či nje ni ca, i nju ma lo ko ospo ra va. Pre ma tom či nu mo gu će je tro ja ko se od re di ti: ne u tral no-rav- no du šno, afir ma tiv no i ne ga tiv no. Dok hri šća ni pre ma tom či nu za u zi ma ju ne ga ti van stav, mno gi se ku lar ni na uč ni ci su ne u tral ni, dok mno gi or to dok sni ju da i stič ki ver ni ci sma tra ju da je taj čin bio is pra van, bu du ći da je Isus Na za re ća nin pra ved no ka žnjen zbog svog bo go hu lje nja, zbog svog ne pri me re nog iz da va nja za Bo ži jeg si na. Da kle, ni za se ku lar ne na uč ni ke ni za Je vre je oni ko ji su od go vor ni za ubi stvo Isu sa Hri sta ni su bo go u bi ce, jer je na vod no ubi jen obi čan čo vek, a ne Bo go čo vek. Je di ni ko ji se mo gu sa gla si ti sa Pr nja to vim sta vom (4), ko ji mo- gu go vo ri ti o bo go u bi stvu su hri šća ni. Ma da je to kom isto ri je bi lo mno go hri šća na ko ji su, po go to vo to kom po gro ma nad Je- vre ji ma, tvr di li po put Pr nja ta da su Je vre ji bo go u bi ce, da nas je to ipak re dak slu čaj. Iz isto rij ske či nje ni ce je vrej ske od go vor- no sti za ras pi nja nje Hri sta, ne sle di pra vo hri šća na da se slu že ta kvim is ka zom, jer se ti me is po lja va mr žnja, što je u su prot no sti sa du hom hri šćan stva. Na dam se da sam ana li zom Pr nja to vog na či na po le mi sa nja po- ka zao da je iz li šno osvr ta ti se na nje gov even tu al ni od go vor. On je pro pustio sve šan se da bu de re spek to van kao ozbi ljan sa go- vor nik. Da kle, ja mu vi še ne ću od go va ra ti. Uko li ko se on, po sle sve ga re če nog, ipak od va ži na od go vor, ve ru jem da će či ta o ci bi- ti u sta nju da sa mi pro ce ne va lja nost nje go vih ar gu me na ta. Kao po moć im mo že po slu ži ti mo ja ana li za sred sta va i ma ne va ra kojim se on u po le mi ci slu ži. Što se ti če Alek san dra Pr nja ta, či ni mi se da su pred njim dve osnov ne mo guć no sti: ili da ga po vre đe na su je ta pod stak ne na još ni ži po le mič ki ni vo ili da pre i spi ta ne sa mo svo je po na ša- nje ne go i svo ju te o rij sku i ži vot nu po zi ci ju. Na dam se da će se, uz dr žav ši se od is hi tre ne re ak ci je, opre de li ti za dru gu mo- guć nost, ko ja mu otva ra put ka na pu šta nju po gub ne ide o lo gi je po li tič ke ko rekt no sti. Ako se opre de li za tu dru gu, spa so no snu mo guć nost, ako se od va ži na put pre u mlje nja, mo že ra ču na ti na mo ju po dr šku. Na dam se da moj od go vor Pr nja tu ni je bio pre o štar. Sve stan sam da isti na mo že kat kad da bu de bol na, da sam svo jim ne u vi je nim od go vo rom po vre dio nje gov ego, ali na dam se da će sve to ipak 428 ZORAN KINĐIĆ Pr nja tu ko ri sti ti kao gor ki lek. Na rav no, mo lim ga da mi opro sti ako sam ga po vre dio vi še ne go što je tre ba lo.8 Što se ti če či ta la ca, na dam se da su na pri me ru ovog slu ča ja mo- gli da uoče ka kve su po sle di ce ka da se opre de lje nost za tra ga nje za isti nom po ti sne u ko rist ver no sti ide o lo gi ji po li tič ke ko rekt- no sti. Da nas smo svi mi, bez ob zi ra či me se ba vi li, iz lo že ni pri ti- sku ove sve pri sut ne ide o lo gi je. Ako joj se ne od u pre mo, oda nost isti ni i mo ral nim na če li ma bi će po ti snu ta la ko mi sle nim pri kla- nja njem dik ta tu po li tič ke ko rekt no sti, ko ju pro pi su ju i kon tro- li šu svet ski moć ni ci. Što se ti če hri šća na, oni će se ustru ča va ti da sve do če svo ju ve ru, jer su ih ube di li da je ne pri stoj no jav no iz no si ti ono što na vod no spa da is klju či vo u pri vat nu sfe ru. Na kra ju, bu du ći da, bar sa Pr nja tom, za vr ša vam ras pra vu o pro ble mu an ti se mi ti zma, ni je na od met re ći da na ma hri šća ni- ma pro blem sva ka ko ni su Je vre ji, pa čak ni se ku lar ni moć ni ci sve ta, već smo to mi sa mi se bi. Ras pi nja nje Hri sta od i gra lo se pre sko ro dva mi le ni ju ma i tu se ni šta ne mo že pro me ni ti, to je isto rij ska či nje ni ca. Uosta lom, sam čin ras pi nja nja, ko ji je deo Bo ži jeg do mo stro ja spa se nja, sva ka ko je u sen ci Hri sto vog vas- kr se nja. Gol go ta je bi la pred u slov Hri sto vog pre u zi ma nja gre ha čo ve čan stva na se be i nje go vog vas kr se nja. Onaj ko se be na zi- va hri šća ni nom tre ba lo bi, ma ko li ko da je to te ško, da se tru di da po dra ža va Hri stov pri mer. Kao što je Hri stos na kr stu opro- stio, ta ko bi i mi tre ba lo da to či ni mo jed ni dru gi ma. A ako već go vo ri mo o ras pi nja nju, va lja lo bi da raz mi sli mo da li mo žda mi upra vo u na šem vre me nu, uvek iz no va, ras pi nje mo Hri sta. Na ža lost, to se de ša va uvek ka da se opre de li mo za gre hov no po na ša nje.9 Za to bi sva ko od nas mo rao da se po ka je zbog to ga što je to već to li ko pu ta či nio i po tru di se da ubu du će ne ras pi nje Hri sta. 8 Iako znam za hri šćan sko pra vi lo da tre ba osu đi va ti ne či je rđa vo de lo, ali ne i sa mog vr ši o ca, mo gu će je da, zbog svo je pa le pri ro de, zbog svog ne sa go re log ega, ni sam uvek uspe vao da ga se pri dr ža vam. Što bi re kao Vla de ta Je ro tić, no vo za vet no u čo ve ku te ško mo že da sa svim po ti sne ono pa gan sko i sta ro za- vet no. 9 Da se ne ra di o pu koj me ta fo ri po ka zu je i neo bič no is ku stvo čo ve ka ko ji se mo lio pred Bo go ro dič nom iko nom pre svog po la ska na iz vr še nje gre šnog či- na: „I gle, ka da se on po obi ča ju mo lio, od jed nom ga spo pa de strah i on – van se be – ugle da da se iko na po di že i Pre sve ta Bo go ro di ca po ka za mu se ži va sa Si nom u ru ka ma... Kod Bo go mla den ca otvo ri še se ra ne na ru ka ma, no ga ma i re bri ma, iz ra na po te če krv kao na Kr stu... Vi dev ši ovo gre šnik pa de od stra ha i za va pi: 'O Vla dar ko, ko je ovo uči nio?' Bo go ro di ca od go vo ri: 'Ti i dru gi gre šni ci, vi po no vo ras pi nje te mo ga Si na gre si ma, kao Ju de ji'". (Aka ti sti Presve-toj-Bo-go-ro-di-ci, Obraz sve tač ki, Be o grad 2005, str. 17)